Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 14.07.2006
Suomennos: Otukka
Oikoluku: cotton
Nimeni on Alice.
Alice Bonnard, kuten isäni ja äitini.
Vihaan ihmisiä.
He piinaavat minua.
Olin koko vuoden poissa koulussa.
Kävin kotona vain lomilla.
Kesälomat olivat pahimpia.
Ne olivat loputtomia.
Onko mukava olla taas täällä?
Kuuntele tätä.
Tekisin mitä vain tuon naisen tähden.
Hän ei voi pysäköidä tuonne.
Isä! Äiti!
Pieni tyttöni!
- Onko sinun pakko tuuppia ihmisiä? - Minähän tulin äsken.
Totta, mutta -
ei voi olla huomaamatta kun asiat alkavat huonosti.
Voisit kokeilla puhua meille.
Kiitos.
Hän ei tee paljoa töitä. Enimmäkseen hän teeskentelee.
Tänään tapahtui jotain uutta.
Alice tuli kotiin ja suuteli minua.
Se on hyvä.
Tuulettimen hihna pitää vaihtaa.
Jos vain löydän ne helkkarin pihdit...
Martial on varmaan jättänyt ne jonnekin.
Kesästä tulee kuuma.
Naiset eivät koskaan huolehdi siitä.
Ranskan ympäriajo on nyt ohi.
Jaques Anquetil voitti neljännen kerran.
- Inhoan huulipunaa laseissa. - Etsi itsellesi uusi vaimo.
Aloin huolestua.
Pappi jakoi piispa Maillet'n viimeiset hetket keskipäivän Angeluksen kaikuessa...
Suutelin isääni.
Suutelin äitiäni.
Toin tavarasi sisään.
Kesäloma oli alkanut. Ahdistuksen tunne hiipi sisään.
Menin peilin luokse.
Riisuin itseni inhottavasti.
Pikkuhousuni...
Pidän itseni näkemisestä vain pienissä osissa.
Toiset pöksyt. Noin...
Rintaliivit.
Olen ikäisekseni hyvin kehittynyt.
Peräännyin vuoteeni luo.
Laita tavarasi pois!
Nousin varovasti istumaan.
Oksennuksen lämpö ja makeahko tuoksu vapautti minut.
Inho tekee minut selväjärkiseksi.
Silloin päätin kirjoittaa päiväkirjaani, -
koska en voinut nukkua.
Se olisi ollut luovuttamista sekä tottelemista.
Kirjoitan rippilahjaksi saamallani kynällä punaisella musteella.
Muistin toiset turhat valvojaiset, -
joissa haasteena oli valvoa niin kauan kuin mahdollista.
Kunnes yö kuului meille.
Ensimmäisillä tunneilla ei ollut merkitystä.
Valvojat voivat aina napata pahaa-aavistamattomat.
Hiljaisina hetkinä, sujautin käteni jalkojeni väliin. Noin, -
muuten vain...
Piirtääkseni nimeni.
Alice.
Paljon myöhemmin nousin ylös.
Martine oli myös valveilla.
Toivoin, ettei hän yllättäisi minua.
Käymälässä pystyin valvomaan tuntikausia.
Valoa oli niukasti. Minulla oli kylmä.
Istuin oli jättänyt jälkensä takamukseeni.
Yleensä nousin ja lukitsin oven -
juuri ennen kuin Martine tuli sisään.
Mitä sinä teet?
Martine täällä. Mitä sinä teet?
Heräsin myöhään ja säikähdin, sillä minun piti varastaa todistukseni.
Näennäisyyden vuoksi jätin postikortin Martinelta.
Liian kova.
Sinulle on postikortti.
Huomasin.
- Hän tuhlaa aikaa. - MAHTAVASTI MENEE. ISO HALI. MARTINE
- Kuka tämä Martine on? - Hän haluaa lentäjäksi.
Hän luulee suuria itsestään.
Martine oli vapaa, minun totellessa äitiäni.
Älkää tulko lounaalle ennen kello 12:sta!
Tulkaa nyt... Tulkaa...
Se oli rikki.
Jos et maksa minulle, en tule takaisin.
Mitä minä voin sanoa, Martial?
Jos et tule töihin, et tule.
Siinä kaikki, mitä voin sanoa.
Älä naura!
- Komea, eikö olekin? - Mahtava.
Levitä sitä kaikkialle. Nopeasti.
Joo!
- Etkö voi sanoa kyllä? - En.
- Olet epäkohtelias. - Joo.
Tulepas.
Ei, asuni tippuu.
Vesi on kylmää.
Edes se ei saa sinuun liikettä.
Olenko minä ruskettunut? En näe itse.
Juuri sinun tapaistasi valita huoran vetimet.
Kannatan nuoriin luottamista, poikaseni.
Kas, tyttäreni.
Näetkö, olen lähellä nuorisoa?
Tyttäreni.
Hei.
Tämä nojatuoli on mukava.
Ennen tehtiin kunnon työtä.
Katso, kuinka ruskea olen.
- Ei isäsi nähden. - Hän on minun isäni!
Aivan. Minä saan nähdä naiseni alasti.
- Eikä se minua häiritse. - Tuo menee liiallisuuksiin.
Miksi moinen hässäkkä? Kaikki te olette samanlaisia.
Epäluottamuslause on johtanut -
hallituksen eroon ja kenraali de Gaulle on hajottanut parlamentin.
Maa ratkaisee viidennen tasavallan vakavimman kriisin...
Koska saamme nähdä todistuksesi?
Minä en sitä lähetä.
Minä tiedän. Ainakaan se ei valehtele ansiotasi.
Pärjään hyvin.
- Huonommin kuin viime vuonna. - Pärjään silti hyvin.
Otteesi lipsuu.
Päädyt katuojaan, jos jatkat tuolla tavalla.
Luojan tähden, ole hiljaa! Minä kuuntelen.
Olet aina tytön puolella. Katso häntä. Toivoton.
Haluan että hän oppii oikeat arvot, -
ja päättää omasta tulevaisuudestaan. Eikö niin, Alice?
Olen palanut auringossa.
Sinä iltana muutin todistustani ja käännyin katsomaan koiraani.
Päätin ottaa selville millainen olisin, -
jos olisin huora, kuten äitini sanoi.
Tuijotin itseäni kunnes itkin.
En hyväksy kasvojeni ja vaginani läheisyyttä.
Sitten se menee ohi.
Tapat aikaa kuin hyttysiä.
Toisinaan äiti ja minä tulemme toimeen keskenämme.
Sinä ja isä tapasitte siis Bordeaux’ssa?
Niin.
Kuka päätti, että menette naimisiin?
En tiedä. Molemmat. Me sovimme asiasta.
Olimme rakastuneita.
Pystyn varmasti tähän.
Hän jopa otti pyöräni alas.
Menin suoraan sahalle Jimiä tapaamaan.
He tunsivat minut lapsena.
Heidän huolenpitonsa nöyryytti minua. Silti etsin sitä -
keinona tavata Jim.
Hei, herra Labatide.
...niin kuin sinä kaipaisit valittamisen aihetta...
Oletko lomalla?
- Kuukauden. - Eikö sinulla ole tylsää?
Sepä hyvä. Et saa antaa sen vaimentaa työhalujasi.
Hauska nähdä sinua.
- Tulitko auttamaan meitä? - En.
Olet oikeassa.
En työskentelisi, jos ei olisi pakko. Ei saa valittaa, -
kuten he sanovat.
Minun pitää virittää villisika-ansa.
Saimme sen melkein eilen. Saan sen lopulta.
Ne pilaavat maissin.
En halunnut tavata Jimiä. Aupomista tuli ulkoilujeni kohde.
Siellä oli samanlaista. Ihmiset katsoivat minua moittivasti.
Niinpä palasin sahalle.
Näin, etten kiinnostanut häntä. Olin liian nuori.
Vihasin häntä, ja siksi en voinut jäädä loppuun asti.
En koskaan uneksinut makaavani hänen kanssaan.
En anna itseäni koskaan miehelle.
Jos ryhdyt opettajaksi, -
sinulla on samat lomat kuin nyt.
Niin.
Sinulla on naisen rakenne.
- Kukaan ei epäile mitään. - Niin.
Olemme siis samaa mieltä.
Hyvä homma, muru. Hyvä juttu.
Niin.
Kaikki tytöt antavat itsensä nykyisin.
He antavat persettään, eikä mitään jää jäljelle.
Katselin salaa toista Jimin kaltaista poikaa.
- Haluatko jotain? - Ei kiitos.
Pelottaako?
En ymmärrä miksi.
Katsoin, mitä hän oli nähnyt. Karvat kiertyivät ulos pikkuhousuistani.
Toivoin, että hän kuolisi.
Jim ei ainakaan katsonut minua. Hän näki minun katselevan, -
muttei koskaan yrittänyt puhua minulle.
Hän ei yrittänyt jutella, koska ei tarvinnut minua.
Hei, neiti. Sinä olet kaunis.
- Tanssitaanko? - Ei.
Löysin Jimin palkkakuitin isäni toimistosta.
Hänen oikea nimensä oli Pierre-Evariste Renard.
Hän tienasi minimipalkan.
Olen pahoillani, mutta minun pitää tehdä töitä.
Jätä se.
Jatkoin yksinäisiä retkiäni.
En ymmärtänyt, miksi rannalla oli niin paljon kuolleita koiria.
Pidin hameen päälläni ettei kukaan yllättäisi minua huomaamatta.
Keksin muita tarinoita. Pidin siitä millainen olin.
Suola tekee janoiseksi.
Entäpä...
Ei...
Tanssitko?
Näytät ikäistäsi vanhemmalta.
Yritin näyttää vanhemmalta myös markkinoilla.
Alice!
Oletko siellä?
Mitä sinä teet?
En mitään.
- Minä en tule mukaasi. - Nopea suudelma sitten.
- Tiedätkö mitä laukussani on? - En.
Katso. Etkö pidäkin siitä?
- Paskiainen! - Sinä pidät siitä. Se on suuri.
- Etkö pidäkin siitä? - En!
Et ole koskaan nähnyt näin isoa.
Paskiainen! Kusipää!
Häivy, senkin paskiainen!
Paskiainen! Senkin tyhmä paskiainen!
Kusipää!
Perverssi!
Paskiainen!
- Olet myöhässä. - Huono onni, hän teki melkein toisen.
Hyvä taklaus...
Ehkä... Ei. Hän olisi ehkä onnistunut maalin teossa, -
muttei liikkunut tarpeeksi.
Kulma annettiin nopeasti.
Toinen kulmapotku.
Kaksi lisää Ranskalle.
Jätin kiveen tahmean rasvan.
Tahmean kuin kanan koivet ja sisälmykset.
Sinäkin pidät tästä.
Eivätkö olekin typeriä? Kanat ovat ainoita eläimiä, joita en sääli.
- Onko tuo hyvin? Voimmeko lähteä? - Kyllä, mennään.
Puoli kiloa?
Ei enempää. Ottaisitteko tuon pienen pois?
Tuo on hyvä.
Tuossa on vain 425 grammaa, rouva Bonnard.
Älkää huoliko. Mieluummin vähän kuin paljon.
Kauppiaat. Yrittävät aina saada ostamaan vähän enemmän.
Toiset eivät tiedä milloin lopettaa.
Hän on jo iso tyttö. Hän pyöräilee usein ohi.
Tyttönne on kasvanut, rouva Bonnard.
Teidän on pidettävä häntä silmällä. Hän ei ole enää pikkutyttö.
En anna hänen vaeltaa ympäri maaseutua.
Nykynuoret!
En arvannut hänen kulkevan niin kauas.
Tyttö tietää, etten halua hänen oppivan pahoja tapoja.
Ennen viimeistä vuotta. Hän tulee takaisin pulla uunissa.
Sitten onnettomuus tapahtui.
Minä luotin sinuun, -
mutta vedit liekanarua kunnes se katkesi.
Ratkaisu on yksinkertainen. Ei enää polkupyöräretkiä.
Minä pysyn vuoteessa.
Olet vaaraksi itsellesi.
Jonain päivänä ymmärrät.
Minun olisi pitänyt laittaa sinut arestiin kun kuukautisesi alkoivat.
Onko joku hyväillyt sinua?
Kuunteletko sinä?
Puhdistan korviani.
Minulla ei ollut mitään tekemistä.
Nain itseäni takapuoleen aurinkoöljypullolla.
Mutta en saanut siitä mitään.
Menin kävellen sahalle, mutta tulin liian myöhään.
Hän ravisti sitä.
Kot, kot. Minäkin olen kana.
Näin hänen kalunsa lopsahtavan kuin kuollut kala.
Häivy!
Kun minä olin 17, olin sodassa enkä pitämässä hauskaa.
En ajellut Triumphilla tyttöjä suutelemassa.
Minä en ollut nuorisorikollinen.
Tiedän, mikä häntä vaivaa.
Hän on kateellinen nuorille, koska ei voi tehdä mitään.
Mihin sinä uskot?
Nyt hän mahtailee ympäriinsä. Hän pelkää nuoria.
Hänelle ei kannata sanoa mitään.
Mutta hän...
Hän haluaa kontrolloida asioita.
Mitä minuun tulee, hän tietää, ettei pysty huijaamaan minua.
Tiedän, että olet hänen puolellaan. Olette aivan samanlaisia.
Suu kiinni!
Minä näytän teille, että pystyn aiheuttamaan kohua.
Menen alasti torille. Ilkosillani, ja huudan minkä kerkiän!
Pakenin tien vartta ja kohtasin isäni auton.
Kerroin kaiken hänelle.
Aivan, tiedän millainen hän on.
Mutta minkä minä sille mahdan?
Hän on huolissaan rahasta.
Jätän sinut tähän.
Pidä hauskaa.
Hän jätti minut sahalle, -
koska se sopi hänelle.
Ei sisään, vedä ulos!
Sinä pelastat minut. Sinä pelastat minut.
Emme tee mitään väärää.
- Naisitko minut, jos olisit vapaa? - Kyllä, tiedäthän sinä sen.
- Petitkö minua jo silloin kun odotin Alicea? - Kyllä.
Minä arvasin sen, mutta yritin olla huomaamatta sitä.
- Olet pettänyt minua koko ajan. - En oikeastaan.
Kyllä olet. Kieltäydyin hyväksymästä sitä.
Ylpeydestä.
En halunnut olla väärässä.
Anteeksi.
Jää vain, meillä ei ole mitään salattavaa.
Me rakastamme toisiamme.
On totta, että minulla oli paljon rakastajia ennen sinua.
Marc... Laurent...
Kaikki sinua hienostuneempia. Sodan jälkeen Marc halusi naida minut.
Hän kuului Petainin hallintoon.
Minun olisi pitänyt mennä Pariisiin. Jätin kaiken vuoksesi.
Et ole koskaan pystynyt ottamaan riskejä.
Et ole koskaan tehnyt mitään.
Minäkö? Raadan orjana kaikki päivät.
Parsit sukkiasi, säästät...
Sinä et koskaan tienaa mitään.
Suhtaudut siis kielteisesti minuun, koska en ansaitse mitään.
Entä tämä nainen? Onko se vakavaa?
On.
En silti usko, että haluan menettää sinua.
Miksi se palaa?
Tein yöpaitaani seksinkaltaisen jäljen.
En pelkää symboleja.
Kokeile suuhun.
Maksat vielä tuosta.
Niin.
- Etkö pidä tästä paikasta? - Pidän, mutta...
Ei.
Lopeta.
Minä makaan kyllä kanssasi, mutta en halua lasta.
Ensimmäisellä kerralla se olisi huonoa onnea.
- Aivan niin. - Miestä ei saa härnätä tällä tavalla.
Oli miten oli, en halua maata kanssasi.
Jos niin haluat.
Sinä et ymmärrä.
Mitä minä en ymmärrä? Mitä sinä tarkoitat?
- Pilleriä. - Mitä?
Pilleriä. Niitä saa Sveitsistä.
- Koska sinä saat niitä? - En tiedä. Niitä saa Sveitsistä.
Hankit vain niitä jostain.
Selvä...
Sillä aikaa voit tehdä mitä haluat, -
- jos et makaa kanssani. - Entä jos en jaksa odottaa?
Olen vielä alaikäinen.
Erotin sen mulkun. Hän halusi palkkaa ylitöistä.
Hän osti auton luotolla. Luulee olevansa parempi kuin pomot.
- Laki on heidän puolellaan. - Mikä häpeä.
Eikö olekin hyvä?
- Minä pesen ne puolestasi. - Ikään kuin en välittäisi.
Isäsi antaa spermansa minulle huoleti pestäväksi.
Löydän sitä kaikkialta. Kaikkialta.
Jopa hänen housujensa taskuista.
Niin on aina ollut.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Ei kestä.
Tiedätkö...
Tiedätkö, miten niitä otetaan? Se on tyttöjen juttuja.
- Milloin kuukautisesi olivat? - Minä otan selvää. En halua puhua siitä.
- Milloin voimme tehdä sen? - Pian.
Mieluummin illalla, silloin on haikeampaa.
Ota tämä. Sinä tarvitset sitä eniten.
Näetkö, miten olen kasvattanut poikani?
Naimisissa ollessa pitää kokata hyvin.
Minne sinä menet?
Minne haluan. Huolehdi hänestä ja omista asioistasi.
Olin kertonut Jimille ensimmäisen päivän.
Halusin sammuttaa valon ettet ole hereillä -
kirjoittamassa pikkutunneille saakka.
Huomenna...
Hän tulisi maissipellon läpi.
Olemme hukassa! Hukassa! En usko tätä!
Mitä me teemme?
Miten me maksamme tämän?
Luoja, joudumme vararikkoon! Miten voimme maksaa tämän?
Mitä me teemme? Olemme hukassa!
Suu kiinni, nainen! Tässä ei kuule omia ajatuksiaan.
Mitä me oikein teemme?
Luoja, joudumme perikatoon! Mitä me teemme?
Minun olisi pitänyt erota 20 vuotta sitten. Ajatella, että kerjäsin häntä naimisiin.
Miten me maksamme tämän?